Jeg vendte tilbage til Brideshead i foråret 1924.
Påske-selskabet var sørgeligt.
Det kulminerede i et umådelig pinligt optrin.
- Skal du ikke klædes om? - Bare fem minutter til, Charles.
Sebastian havde drukket tæt i en uge, Kun jeg vidste, hvor tæt.
Han drak på en nervøs, stjålen måde, der slet ikke lignede ham.
De fleste gæster kendte ham for lidt til at bemærke forandringen.
Og hans familie var optaget af deres venner.
Først den aften, da de fleste gæster var rejst -
- stod han ansigt til ansigt med familien.
Er de ikke kommet med de cocktails endnu?
Hvor har du været?
Oppe hos min barnepige.
- Du har drukket. - Jeg har siddet og læst!
Min forkølelse er taget til.
Et øjeblik...
Sebastian!
Sebastian, luk op!
Hvad er der i vejen?
- Sebastian er fuld. - Umuligt!
Han har drukket hele eftermiddagen.
Højst ejendommeligt.
Hvor irriterende.
- Er han ædru til middagen? - Nej!
Det må du tage dig af. Det kommer ikke mig ved.
Gør han det tit?
Ja, han har ofte gjort det på det sidste.
Det er vel noget kemisk.
Hvor irriterende!
Går det bedre?
Charles...
Du havde ret.
Ikke hos min barnepige.
Sad her og drak whisky.
Er vist lidt fuld.
Gå i seng.
Jeg siger, at din forkølelse er blevet værre.
Ja... meget værre!
Du skulle gå i seng.
Nej.
Om lidt.
Lad den være!
Sebastian, du har fået mere end nok!
Hvad fanden kommer det dig ved?
Du er kun en gæst her. Min gæst!
Jeg drikker, hvad jeg vil i mit eget hjem!
Godt. Men gør det ubemærket.
Pas dig selv!
Du kom her som min ven.
Og nu udspionerer du mig for min mor!
Du kan bare forsvinde!
For fremtiden vælger jeg selv mine venner og hun sine spioner.
- Mr. Ryder? - Nej tak.
- Hvor er Sebastian? - I seng. Forkølelsen tog til.
Jeg håber ikke, at det er influenza.
- Vil han have noget? - Nej, han vil nødig forstyrres.
Jeg giver ham et glas varm whisky.
- Nej, lad mig, mor. - Må jeg ikke godt, mor?
Jeg har lige talt med ham. Forkølelsen er blusset op.
Han vil ikke have noget. Søvn er sikkert det bedste.
Jeg kigger bare lige ind.
Jeg forstyrrer ham ikke, hvis han ligger og sover.
- Nej, han ville ikke have noget. - Hvordan har han det?
Det ved jeg ikke, men han er vist meget fuld.
"Markis' søn uvant med vin"...!
"Mønsterstudents karriere står på spil"...!
Charles...
- Er det sandt? - Ja.
Der er serveret, my Lady.
Sebastian har vist haft det dårligt i nogen tid.
Jeg bemærkede det, da vi kom hjem fra refugiet.
Han virkede deprimeret. Ikke, hvad man ville vente.
Emnet blev ikke drøftet under middagen den aften.
Jeg havde ikke lyst til mad og sørgede tavst over min ven.
Da Brideshead og jeg sad alene ved portvinen, genoptog han emnet.
De sagde, Sebastian var beruset?
Ja.
Et uheldigt tidspunkt. Kunne De ikke hindre det?
Nej.
Næ, det kunne De vel ikke.
Engang så jeg min far beruset i dette værelse.
Jeg har vel ikke været mere end 10 år.
Man kan ikke hindre andre i at drikke sig berusede.
Mor kunne ikke hindre far i det.
Jeg vil bede mor om at læse højt for os i aften.
Fader Brown rejste sig og anbragte hænderne på ryggen.
"Mærkeligt," sagde han, "at en tyv og en landstryger angrede."
"Mens mange rige mennesker forbliver hårde og ligeglade."
"Der kommer De lidt ind på mit eget domæne."
"Hvis De tvivler på sjælebod, så se blot på knivene og gaflerne."
"I er de 12 sande fiskere, og dér er jeres sølvfisk."
"Men Han gjorde mig til menneskefisker."
"Fangede De den mand?" spurgte obersten.
Fader Brown så ham lige i øjnene.
"Ja, jeg fangede ham med en skjult krog -"
-"og en usynlig snøre, der rækker til verdens ende."
"Jeg kan altid få ham tilbage med et svagt ryk i linen."
En lang stilhed fulgte.
De andre mænd bar det genfundne sølvtøj ud til kammeraterne -
- eller snakkede med indehaveren om begivenhederne.
Men den barske oberst sad stadig på disken -
- svingede med de lange ben og bed sig i overskægget.
Til sidst sagde han stilfærdigt til præstenv
"Han må have været kløgtig, men jeg kender hans overmand."
"Det var han," sagde den anden. "Men jeg ved ikke, om..."
Jeg vil sige undskyld.
- Sebastian, gå i seng igen. - Ikke til dig!
Jeg vil sige undskyld til Charles.
Jeg var modbydelig mod ham. Og han er min gæst.
Han er min gæst -
- og min eneste ven, og jeg var modbydelig mod ham.
Gå op i seng, Sebastian.
Lad mig, Bridey.
"Det var Dem, jeg mente," sagde obersten...
"Men jeg gav gerne meget sølvtøj for at vide noget mere om sagen."
"De er nok den mest nymodens djævel iblandt os."
Soldatens ligefremhed tiItalte fader Brown.
"Ja," sagde han, "jeg kan jo ikke fortælle Dem mandens identitet."
"Men jeg kan godt fortælle Dem lidt om sagens fakta."
Du skal op i seng.
Hvorfor udspionerer du mig?
Hvorfor holder du med dem?
Jeg vidste, det ville ske, hvis jeg lod dig træffe dem.
Sebastian...
Du skulle gå i seng.
Jeg vil gerne til andagt nu.
Går I med?
Selvfølgelig, mor.
- Hvad er klokken? - Syv.
Nå, hvordan har du det?
Jeg har det underligt.
Jeg er nok lidt fuld endnu.
Jeg prøvede at finde en vogn, men der var låst.
- Vi rejser. - Hvorhen?
Det ved jeg ikke.
Til London, vel.
- Må jeg bo hos dig? - Selvfølgelig.
Kom i tøjet, så får vi bagagen sendt med tog.
- Vi kan ikke bare forsvinde. - Vi kan ikke blive her!
Det ryger fra skorstenene. Staldene er sikkert åbne nu.
Kom så!
Jeg må først sige farvel til din mor.
Kæledægge...!
Jeg kan ikke lide at løbe min vej.
Og jeg er helt ligeglad.
Jeg vil løbe så langt og så hurtigt, jeg kan.
Læg du bare råd op sammen med mor. Jeg kommer ikke tilbage.
Det var den slags, du sagde i går aftes.
Det ved jeg, Charles. Undskyld.
Som sagt er jeg stadig beruset.
Hvis det kan hjælpe, så foragter jeg mig selv.
Lidt må det da hjælpe?
Hvis du ikke tager med, så hils i det mindste min barnepige.
- Ses vi i London? - Jeg skal jo bo hos dig.
Gid jeg ikke havde set ham. Det var grusomt.
Det gør ikke noget, han drak sig fuld. Det gør alle unge mænd.
Mine brødre var også letsindige i hans alder.
Det sørgelige var, at han ikke virkede glad.
Sådan har jeg aldrig set ham før.
Og så netop i går aftes, da der kun var os selv til stede.
Der ser du, Charles, jeg regner dig for en af familien.
Sebastian elsker dig.
Han behøvede ikke anstrenge sig for at være glad -
- og han var ikke glad.
Hele natten tænkte jeg kun på, hvor lidt glad han var.
Det var grufuldt. Men sådan er han ikke altid.
- Mr. Samgrass sagde, at han drak. - Ja, men ikke sådan her.
Men hvorfor så nu? Her sammen med os?
Hele natten har jeg tænkt på, hvad jeg skulle sige til ham.
Og så er han her ikke. Det var grusomt at rejse uden et ord.
Han skal ikke skamme sig. Det er forkert af ham.
Han skammer sig over at være ulykkelig.
Mr. Samgrass siger, han er støjende og fuld af højt humør.
I driller vist mr. Samgrass lidt.
Jeg sætter pris på mr. Samgrass, og det burde I også gøre.
Men hvis jeg var på jeres alder, og en mand -
- blev jeg nok fristet til at drille mr. Samgrass.
Nej, det gør ikke noget.
Men det, der skete i går og her til morgen, er noget andet.
Det er sket før.
Jeg har ofte set ham fuld og selv været fuld med ham -
- men det i går var helt nyt for mig.
Jeg mente ikke Sebastian, men noget for år tilbage.
Jeg har oplevet det før med en anden, jeg elskede.
Hans far.
Han drak sig beruset på samme måde.
Jeg har hørt, at han ikke gør det mere.
Jeg beder til Gud, at det er sandt, og takker Ham, hvis det er det.
Men at løbe bort... Det gjorde han jo også.
Som du sagdev Han skammede sig over at være ulykkelig.
Begge to ulykkelige, skamfulde og på flugt...
Hvor er det ynkeligt.
Mændene i min familie var ikke sådan.
Jeg forstår det ikke. Gør du, Charles?
Meget lidt.
Og Sebastian holder mere af dig end af os.
Du må hjælpe ham. Jeg kan ikke.
- Nå, jeg skal nå mit tog. - Har du læst min brors bog?
Ja, jeg så i den oppe hos Sebastian.
Jeg vil gerne forære dig et eksemplar.
Må jeg det?
Det var tre prægtige mænd. Ned var den bedste af dem.
Han var den, der blev sidst dræbt.
Da telegrammet kom som forventet, sagde jeg til mig selv:
"Nu må min søn udrette det, Ned ikke kan."
Jeg var alene dengang.
Hvis du læser Neds bog, vil du forstå det.
Hun havde et eksemplar parat på sit skrivebord.
Jeg tænkte: "Hun har for længst planlagt denne afsked,"
Havde hun indøvet hele samtalen?
Hvis det var gået anderledes, havde hun så lagt bogen bort igen?
- Tak. - Jeg bad også for dig i nat.
Kom nu ikke for sent til toget.
Jeg var ikke naiv.
Jeg var gammel nok til at se, det var forsøg på bestikkelse.
Og ung nok til at nyde fornemmelsen.
- Træffer du Sebastian? - Selvfølgelig.
Vil du hilse ham rigtig kærligt fra mig?
- Rigtig kærligt! - Det glemmer jeg ikke.
Farvel, Charles.
- Hayter, er min far hjemme? - Nej, men Lord Sebastian er her.
Godt. Hvor er han?
Charles, jeg har ventet på dig i timevis. Hvor blev du af?
Jeg er så glad for, at du er her.
- Sørger de pænt for dig? - Det er ren lyksalighed.
Jeg skulle huske at hilse særlig kærligt fra Cordelia.
- Fik du snakket med mor? - Ja.
Er du gået over på hendes parti?
Nej. Jeg står sammen med dig.
Sebastian imod hele verden.
Godt! Så kan du give mig en drink.
Jeg ved ikke rigtig...
Men skyggerne samledes om Sebastian.
Vi vendte tilbage til Oxford, og levkøjerne blomstrede atter.
Kastanjerne lyste op. De varme mure skallede af.
Men intet var som før.
I Sebastians sind var det vinter.
Ugerne gik, Vi ledte efter et sted at bo og fandt det i Merton Street.
Et ensomt beliggende, dyrt lille hus nær ved tennisbanen.
Charles! Det var rart at se dig.
Goddag, mr. Samgrass.
Hvordan har Sebastian det?
Udmærket. Vi har fundet et sted at bo i Merton Street.
I bor altså sammen? Han vil altså studere videre?
Ja, hvorfor ikke?
Jeg havde blot en fornemmelse af, at han ikke gjorde det.
Jeg holder meget af Merton Street.
Schlegel...! Kender du hans essays?
Nej.
Jeg ville ikke binde mig til noget i Merton Street, før jeg var sikker.
Måske har hans mor andre planer.
Ja, der er en sammensværgelse i gang.
Mor ønsker, jeg skal bo hos monsignor Bell.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Fordi jeg ikke agter at bo hos ham.
Du kunne godt have sagt det.
Hvornår begyndte det?
Det har stået på et stykke tid.
Mor er så snedig.
Hun indså, hun ikke kom nogen vegne med dig.
Det var nok brevet, du skrev efter at have læst onkels Neds bog.
- Jeg skrev jo næsten intet. - Nej, netop.
Det havde du gjort, hvis du var noget værd for hende.
Mr. Ryder!
Der er brev til Dem.
Jeg kommer til Oxford på tirsdag og håber at træffe dig og Sebastian.
Jeg vil gerne tale alene med dig først. Er det for meget forlangt?
Jeg er der ved 12-tiden.
Værelserne i stueetagen er meget charmerende.
Mine brødre Simon og Ned gik også her.
Ned boede ud mod haven.
Jeg havde gerne set, at Sebastian også gik her.
Men min mand gik på Christ Church -
- og han tog sig af Sebastians uddannelse.
De er meget smukke, Charles.
Alle elsker dine billeder i havestuen. Du må gøre dem færdig.
Jeg håber, at...
Du har vel gættet, hvad jeg vil spørge om.
Drikker Sebastian for meget i dette semester?
Hvis han gjorde, ville jeg ikke svare.
Men heldigvis kan jeg sige nej.
Jeg tror dig. Gud være lovet.
Passer det ur? Sebastian venter os klokken ét.
Samme nat indtraf Sebastians tredje katastrofe.
Mr. Ryder!
Hvad er der?
Oakes? Hvad er klokken?
Det er Lord Sebastian Flyte. Han ville klatre ind til Dem.
- Hvor er han? - I bageste gård. Han er faldet.
Universitetsbetjentene har fat i ham. De har vist også vækket forstanderen.
Men det er kun en time siden, vi skiltes!
Det bløder en del, men jeg fejler intet.
Jeg ville bare snakke med dig!
Det er en ven af mig.
Har du ofte gjort det?
Drukket alene efter jeg var gået?
Et par gange.
Måske fire gange.
Det er kun, når de generer mig.
Der er intet galt, når de lader mig i fred.
- Det gør de ikke nu. - Det ved jeg.
Hvis du kaster dig ud i drikkeri efter hvert møde med familien...
- Så er det håbløst. - Jeg ved, det er håbløst.
- Men hvad vil du gøre? - Ikke noget.
Jeg gør ikke noget. De skal nok gøre det hele.
At han ikke drak, var sandheden, så vidt som jeg kendte den.
- Jeg ved, du er hans gode ven. - Det er ikke det, jeg mener.
Jeg troede, det var sandt. Det gør jeg sådan set stadig.
Jeg tror, han kun har været fuld 2-3 gange.
Det betyder blot, du ikke kender ham så godt, som jeg troede.
Det nytter ikke, at vi tror på ham.
Jeg har kendt drankere før.
Det værste er deres svigefuldhed.
Sandfærdigheden er det første, der forsvinder.
Og efter frokosten var han så sød imod mig.
Og jeg gik med til alt.
Jeg tvivlede på, at det var klogt, I delte bolig.
Ikke fordi vi ikke holder af dig.
Vi ville savne dig, hvis du aldrig kom mere.
Men Sebastian skulle helst have mange forskellige venner.
Monsignor Bell siger, han sjældent omgås katolikker.
Han går næsten aldrig i kirke.
Alle hans bekendte skal ikke være katolikker, men nogle bør være det.
Det kræver en stærk tro at stå alene. Sebastian er ikke stærk.
Men jeg var så glad, at jeg opgav alle indvendinger.
Jeg så på jeres henrivende bolig.
Vi blev enige om, hvilke møbler I skulle have.
Og samme nat sker dette her!
Nej, Charles, der er ikke logik i det.
Hvad vil De stille op?
Universitetet vil ikke bortvise ham -
- hvis han vil bo hos monsignor Bell.
Det er monsignor Bells eget forslag.
Kan De ikke se, at netop det vil gøre ham til dranker?
At holde ham under opsyn vil være katastrofalt.
Protestanter tror altid, katolske præster er spioner.
Jeg mente, at han skal føle sig fri.
Men han har altid været fri!
Og se resultatet.
Jeg telegraferer til far.
Han vil ikke lade dem tvinge mig ind hos den præst.
- Hvis de gør det til en betingelse? - Så holder jeg op med at studere.
Kan du se mig for dig som messetjener to gange om ugen?
Som medhjælper ved te-selskaber for generte, katolske studerende...
Til middag, hvor monsignor Bells blik hviler på mig -
- for at se, om jeg får for meget portvin...
At blive bortforklaret som en drukkenbolt, han tog til sig -
- fordi hans mor er så charmerende...
Jeg sagde, det ikke gik.
Lad os blive rigtig fulde i aften.
For en gangs skyld kan det ikke skade.
Du er ikke gået over på deres parti?
Imod hele verden?
Imod hele verden.
Tak, Charles. Vi har ikke mange aftener tilbage.
Næste dag forlod Lady Marchmain Oxford og tog Sebastian med.
Brideshead og jeg sorterede, hvad han ville have eftersendt -
- og hvad der skulle efterlades.
Synd, at Sebastian ikke kender monsignor Bell bedre.
Han er tiItalende. Jeg var selv hos ham i sidste semester.
Mor tror, at Sebastian er dranker. Er han det?
Han kan blive det.
Gud foretrækker nok drankere frem for mange sobre mennesker.
- Hvorfor trække Gud ind i alt? - Undskyld, det glemte jeg...
Men det er et yderst pudsigt spørgsmål.
- Altså for mig, ikke for Dem. - Nej, det er det ikke for mig.
Uden jeres religion kunne Sebastian blive lykkelig.
Det kan der vel argumenteres for.
Mon Sebastian får brug for denne elefantfod mere?
Det er længe siden. Har du svigtet de unge og smukke?
Jeg er det mest ensomme menneske i Oxford.
Sebastian Flyte er blevet bortvist.
- Har du et sted at bo? - Ja, sammen med Tyngate.
Vi har et værelse til. Barker skulle have haft det.
Men han vil gerne bo nærmere på universitetet.
- Hvad med dig? - Jeg skulle have boet med Sebastian.
Men det bliver ikke til noget.
Jeg må se at få pakket.
Jeg håber, at du finder nogen at dele lffley Road med.
Din nydelige ven... Har du ham ikke med?
Nej.
Det var trist. Jeg satte pris på ham.
Far, ser du helst, at jeg tager min eksamen?
Du store, hvorfor skulle jeg det?
Det har jeg ingen gavn af. Og du næppe heller.
Ja, netop. Måske er det spild af tid at tage tilbage til Oxford.
Du er blevet bortvist! Min bror advarede mig.
- Nej, jeg er ej. - Hvad mener du så?
Alle studerer mindst tre år.
Jeg kendte en mand, der var syv år om teologien.
Hvis jeg ikke skal ind i en profession, der kræver eksamen -
- så kan jeg begynde nu på det, jeg gerne vil.
- Jeg vil være maler. - Så skal du have et atelier.
Der er intet atelier her. Og du maler ikke i galleriet!
Jeg vil heller ikke have upåklædte modeller overalt i huset.
Og jeg hader lugten af terpentin.
Du vil vel gå seriøst til værks og male med oliefarver?
Jeg får nok ikke malet meget det første år.
- Først skal jeg på kunstskole. - Der er glimrende skoler i udlandet.
I udlandet eller her. Jeg må se mig om først.
Se dig om i udlandet.
Du har intet imod, at jeg forlader Oxford?
Min kære dreng, du er 22 år!
20, far. 21 i oktober.
Ikke mere? Det føles som mere.
Jeg så ikke mere til Sebastian det år.
Ved sommerens slutning begyndte jeg på en lille kunstskole i Paris.
Jeg boede på Île St.-Louis.
Et brev fra Lady Marchmain afslutter denne episode.
"Kære Charles, Sebastians ophold her forløb ikke heldigt."
"Mr, Samgrass vil tage sig af ham." "De rejser sammen til Levanten-"
"-hvor mr, Samgrass vil studere ortodokse munkeklostre,"
"Jeg håber ikke, dine planer for semesteret er kuldkastet."
"Jeg ønsker dig alt godt."
"Jeg gik ind i havestuen i morges. Det gjorde mig meget trist til mode."